God morgen, Tom.
12 er ditt tall.
Det er antallet kamper mannen min Tom trener på Lincoln College hver sesong.
Det er antallet ganger bankkontoen vår står på null i året.
Og det er antallet unger vi prøver å holde styr på.
Fin løpetur?
-Trenger du lege? -Bare et par knær.
-Ble du ferdig? -Jeg korrekturleser ennå.
Men jeg sender det til Diane i dag.
Ny omslagsside. Ingen merker etter peanøttsmør ennå.
-Baby... -Baby?
-Vet du hva jeg tenkte da jeg løp? -Hva?
Har vi vært gift i fem år?
-23. -23. Beklager.
Og jeg tror vi trenger litt forandring. Som denne klumpete madrassen.
Kanskje vi bare kan kvitte oss med den.
Du vet du bare kan banke klumpene ut av madrasser?
Du kan vel ikke bare banke dem ut?
-Hvis du bare slår vilt i vei... -Og så blir den flat?
Slår du bare vilt i vei?
Forsiktig.
De lager tårn. Jeg har en hund på meg.
Det er galskap å ha 12 unger, men det var ikke noe alternativ for oss å ha liten familie.
Tom elsket å vokse opp med syv søsken.
Etter at søsteren min døde, ønsket jeg meg konstant syv søsken.
Tom og jeg møttes på universitetet i Illinois.
Han var eldre student, og drømte om å bli fotballtrener.
Jeg var yngre, og drømte om å bli sportsreporter.
Han ville ha åtte barn, og det ville jeg også.
En time etter at vi møttes, visste jeg at han var den rette.
Det var kun familie i bryllupet. Og Shake Maguire, Toms forlover.
For en rå type.
Ett år etterpå fikk vi vår førstefødte-Nora.
Jeg elsket å ha henne med meg på jobben.
Etter at Charlie og Lorraine ble født, så vi at å bo i byen
og ha åtte barn og to karrierer ikke ville fungere.
Selv om vi ville ha karrierer, ville vi heller ha åtte barn.
Så Tom ble trener i tredjedivisjon i Lincoln,
jeg sluttet å skrive for Tribune, og vi flyttet på landet.
Tom og jeg ble travle i Midland.
Vi fikk Henry, Sarah, Jake og Mark de neste fire årene.
Så gikk vi for nummer åtte og fikk våre første tvillinger-Jessica og Kim.
Ni unger.
Vink.
Med hvert barn rykket Tom og jeg lengre bort fra karrieredrømmene,
men det tenkte vi ikke på.
Beklager, trener.
Vi hadde hendene fulle med ni. Vi var fornøyde med det.
Så gikk vi på fest til idrettssjefen på universitetet da Shake fikk jobben
og drakk for mange øl, så ni måneder senere kom Mike.
Etter det steriliserte Tom seg,
men vi hørte ikke at legen sa at det ville ta noen uker før faren var over.
I 1998 fikk Nigel og Kyle oss opp i det ville tallet 12.
Innen den tid var Tom og jeg eksperter på å takle kaos.
Sett i gang, folkens.
Charlie kom for sent hjem i går.
Det er grenser for hvor mye lip gloss man kan ta på.
Du forstyrret meg. Nå må jeg begynne på nytt.
-Bli ferdig, Lorraine. -OK, pappa.
-Har du sett frosken min? -Nei, Charlie... Nigel... Kyle.
-Det er Mark. -Jeg visste det.
Tenåring, du ble fanget inn på mammas radar.
Du får ikke stipend hvis du er ute med Beth kvelden før en kamp.
-Jeg vet ikke om jeg vil på universitetet. -Siden når?
Siden moren til Beth tilbød meg jobb på bensinstasjonen.
Spennende. Vi snakker om det etter at du får alle utgifter dekket.
Før det skal du være hjemme før ti kvelden før en skoledag.
-Greit. -Er det noe annet du vil snakke om?
-Sa jeg at jeg ikke liker deg? -Det nevnte du.
-Da er det ikke noe mer. -OK.
-To ord: trenger nye skøyter. -Tre ord: avisbud.
"Rekker ikke middagen. Hank og jeg flytter inn i ny leilighet. Hilsen Nora."
Har du sett Beans, mamma?
-Vær så god, Gunner. -Er du sulten?
Vær så god. Er du sulten?
Jeg vet at denne familien ikke er like interessert i eget utseende som meg.
Greit.
Men et av målene mine i livet- bortsett fra å bli moteguru-
er å indikere til samfunnet at Baker-familien eier et såpestykke.
Som selvutnevnt representant for stil og hygiene,
-må jeg ha fem minutter ekstra foran speilet. -Tre.
-Avtale. -Hjelp søsteren din å ta smør på brødet.
Sarah, utvisningen din fra lacrosse for å være for hardhendt er opphevet. Henry?
Jeg renset klarinetten din. Ikke spill med mat i munnen igjen.
Kim og Jessica, læreren deres ber om at dere ikke retter på henne foran klassen.
Mike, du skal vise frem noe i dag. Kroppsdeler teller ikke.
Kyle og Nigel, dere har tannlegetime, så dere drar med pappa.
Og vi skal ta bilde til julekortet i dag.
-Når kommer Nora? -Det kan hende hun ikke rekker det.
Hun kommer aldri hjem nå som hun dater den pappskallen.
-Han er ingen pappskalle. -Han stryker dongeribuksene sine.
-Det er rart. -Jeg setter henne inn med Photoshop.
-Kan Photoshop ta av meg noen kilo? -Kan jeg settes inn?
Hvis Sarah blir satt inn, vil jeg det også.
Bare Nora blir satt inn. Alle er her til fire.
-Hvorfor lager vi julekortbildet i mai? -Fordi vi får rabatt da.
La oss spise nå.
Se levende ut.
Toast.
Du spiser den smultringen.
Ta den.
Ta den. Charlie. Den er på vei mot vaflene.
Kom til pappa.
Mike, kølle.
Mark, håv.
-Jeg dekker døren. -Jeg har håven.
Fanget.
Sett Beans i buret nå.
Er alt knust?
-Er tekoppen med blomsten på knust? -Bra jobba, Fed Ex.
I gang, alle sammen. På skolen.
Mye kulere.
-Henry, vær så god. -Takk.
Jeg er over Noras avlagte klær.
Du er nydelig i alt, Lorraine.
Hva står på? Hva er i veien med deg?
Alle sier fyren fra Fed Ex satte meg igjen her fordi jeg ikke passer inn i familien.
Du passer inn.
-Jeg sa fra først. -Nei, det gjorde jeg.
Det er nok. Hold opp, dere to.
Mamma blir gal.
Kom igjen, gi dere.
Går det bra? Jeg skal gi dere godteri.
-Kyle, ta det med ro eller bli tatt. -Hør på ham.
-Så Nora kommer ikke? -Ikke akkurat.
Vi sier at de ikke kan sove sammen når de er her, så de flytter sammen.
-Hun prøver bare å få sitt eget liv. -Hun er for ung.
Hun er 22-like gammel som meg da jeg var gravid med henne.
For fem minutter siden satt hun på skuldrene mine og pekte på kuer.
-Og så blunket du. -Ikke mer blunking.
Greit.
-Du kikket på meg, ikke sant? -Er det et problem?
12 unger senere, og det er fremdeles gnist der.
BULLDOGS. 3. DIVISJONSMESTERE 1989. 1992. 1995. 1998. 2000. 2002
Gyv løs.
-Raskere. -Er det ditt raskeste?
Hold tempoet oppe. Kom igjen.
-Slik skal det gjøres. -Slik skal det gjøres, gutter.
Du blir gammel og stygg.
Shake.
-Hva er det du gjør her? -For travel til å lese avisa?
Universitetets fotballtrener sparket
Han vant fem og tapte tre.
Det er ikke godt nok. Jeg prøver å utvikle stallen.
Husker dere Shake? Vi spilte sammen på universitetet.
Den rå typen. Mamma sa det først.
-Vi snakker som voksne her. -Aner ikke hva det betyr.
Voksne får ha en samtale uten å bli forstyrret av barn.
-Høres kjedelig ut. -Det er det, så løp.
Mamma hadde rett. Han er rå.
Beklager. Kate liker deg, men hun måtte bare ha den største hingsten på laget.
Hun valgte tredje beste, og fikk alt dette.
Skal du fortelle meg hvorfor du er her?
Lincoln er et vinnerlag.
Tror du at du kan gjøre dem til mestere igjen?
-Mener du trener? -Trener.
Hva er det? Bare si det.
OK. Vent.
-Pappa dekker over med maskinene. -Til sjakta.
Dette er store saker.
Shake Maguire vil at jeg skal trene Stallions.
-Det er ikke mulig. -Han tilbød femårskontrakt.
Penger til hus og flytting.
Vi kan få nye møbler og en ny bil.
Og ansatte på universitetet kan sende ungene sine gratis på skolen.
Trenerjobb i førstedivisjon. Det er mye press og mer jobbing.
Men med alle ungene på skolen neste år, kan vi jobbe mer.
Men Midland er hjemmet vårt. Ungene har livene sine her.
Midland har vært et supert sted å oppdra barna, men jeg vil ikke de skal ofre like mye.
Du elsket barndommen din.
Bortsett fra det med fillete, arvede klær.
Stallions' sjefstrener.
-Det er drømmejobben din, hva? -Jeg vil ha den.
-La oss snakke med ungene. -Tror du de takler det?
Vi skal flytte.
Dere kjenner rutinen. Si "appelsin" på tre.
-Jake, må du gå i svart? -Svart funker.
Jesus ble begravet i julen.
-Han døde i påsken, Barbie. -Samma.
-Gjenoppstandelsen var i påsken. -Stille.
Ikke rør meg.
Hva dreier denne kranglinga seg om?
Når skulle dere fortelle oss om flyttinga?
Jeg nekter å flytte.
-Jeg vil ikke flytte. -Evanston er fire timer unna.
-Beth kan komme på besøk. -Hele livet mitt er her i Midland.
-Nora, du er på høyttaleren. -Hei, alle sammen.
Hank hilser også. Vurderer dere å flytte hit?
Er det plass til oss i den leiligheten?
Den er stor nok til to. Hvordan går det med boka, mamma?
Jeg sendte den til en venn i forlagsbransjen.
-Kan vi holde oss til saken? -Beans' mor er gravlagt her.
Vi kan bygge minnesmerke til Pork på det nye tunet.
-Som om vi har råd til det. -Det har vi.
Jeg tjener nok til det, skaffe deg nye klær, gi Jake nye skøyter,
og kjøpe den nye bilen vi har spart til.
-Jeg har venner her. -Du holder kontakten og får nye venner.
Stille.
Jeg vet dere er redde. Det er en stor sak å flytte.
Vi har det bra her. Det er derfor jeg har sagt nei til mange trenerjobber.
Dette er en jobb jeg har hatt lyst på siden vi forlot Chicago. Det er mer enn en jobb.
Det er laget mitt, drakten min
og det er Stallions.
Og endelig ringer de etter meg.
Jeg vil dere skal ta denne sjansen med meg, for da
lover jeg at vi blir en lykkeligere og sterkere familie.
-Lover du? -Jeg lover.
Jeg blir lykkeligere og sterkere hvis vi stemmer om det.
Vi burde stemme. Kun slik kan det bli rettferdig.
Greit, vi stemmer.
Men vi gjør det vi tror er best for familien.
-Hva er poenget med å stemme da? -Jeg er ute.
La oss stikke.
Hallo? Jeg er her ennå.
Åtte "nei".
Tre "ja" og tre "kanskje".
Ikke akkurat klarsignal.
Gi meg en penn. Jeg skal endre noen av disse.
-Vær så god. -Hva?
Hva? Skal vi kikke?
Der, ja.
"Jeg er så glad jeg fant noen som har like store drømmer som meg."
"Jeg elsker deg. Kate."
Jeg har alltid elsket måten du satser på.
Gassen i bånn. Så vi gjør dette.
Vi skal gjøre det.
Vi gjør det.
Og innen vi flytter har ungene blitt vant til ideen.
Si ha det til moren din, Beans.
Gunner til bilen.
Jeg er deg. Gunner til bilen.
Charlie, kan du kjøre Cutlassen?
-Takk for at du ødela livet mitt. -Jeg vil ikke flytte.
Alle blir med. Vi tar med lekene deres.
Jeg vil gjerne treffe den som sa at det var bra å uttrykke følelser.
Dette er gata vår.
-Vil vi passe inn her, pappa? -Dere får venner på null komma niks.
Da er vi framme. Ut med alle.
Slapp av, Gunner.
-Det er et klassisk hus fra 20-tallet. -Ga Munster en god pris?
Tvillingene deler. Alle andre får sitt eget rom.
-Nå får dere slåss om de beste. -Det er supert.
Charlie, du trenger bil for å besøke Beth. Oldsmobilen er din nå.
Prøver du å bestikke meg?
Fungerer det?
Litt.
Velkommen hjem.
Det blir supert.
-Jessica, sjekk dette. -Dette rommet er enormt.
-Kan jeg dele dette? -Slapp av, Fed Ex.
Hvis noen skal ha rommet overfor mitt, er det Charlie.
-Ingen andre får dette. -Se på utsikten herfra.
Kan jeg dele med deg?
Herregud. Det er fast-food-folk.
Det er folk her.
Jeg heter Tina Shenk. Dette er mannen min Bill og sønnen vår Dylan.
-God dag. -Vi bor over gaten.
Disse er nydelige. Kate og Tom Baker.
-Jeg er så lei meg. -Gjemmer du en cheeseburger?
Jeg spiser ikke kjøtt.
-Jake... -To ord: manerer.
-Vil du hjelpe meg å pakke opp? -Klart det.
-Ta på deg genseren. -Han er inne.
Ikke begynn, OK?
-Er Jake deres eneste barn? -Vi har 12.
Jeg klarte ikke å holde henne unna meg.
Opp med hodet.
-Mindre håndleddsbevegelse, Mike. -Forstått.
De spiller hockey i huset.
Hvis det blir flere enn tre mot tre, får de spille utenfor.
Dylan liker ikke å spille røft.
Nå vil du stanse.
-Herregud. -Hold deg fast.
-Jeg har ham. -Redd babyen min.
Jeg svinger fra lysekrona hele tiden.
Kult.
Jeg har ham. Har ham ikke.
Herregud.
Dylan, vet du om noen gode restauranter?
Du kan slippe. Jeg tror hun tar deg imot.
Herregud.
-Går det bra? -Ja.
Det halvannet minuttet vi har bodd her, har jeg hatet den lysekrona.
Vi får dra. Sjakktimen din er nå.
-Jeg har ikke sjakktime. -Da må du øve.
-Kom bortom når som helst. -Vi ringer og arrangerer leking.
-Bare kom når som helst. -Vi ringer.
-Dere er invitert i bursdagen min. -Det blir gøy.
Charlie, kom ned og hjelp meg med dette.
Forsiktig. Det er glass overalt.
Shake. Hva står på?
Ja vel?
Vi ses der.
Vet dere hva? Fox Sports vil intervjue meg på TV.
-Vi ordner dette. -Pappa må tjene penger.
12 unger. Det er et tilbakeslag.
-Det er uansvarlig. -Hvorfor har ikke vi fått flere barn?
Fordi vi ville ha ett perfekt barn, og det er det vi fikk.
Kult.
Jeg kommer sent hjem. Jeg har pressekonferanse.
Hva skjedde med den hingsten jeg spiste middag med hver kveld?
Han fikk drømmejobben sin.
-Ha det. -Vi ses.
Si til massøsen at jeg er 15 minutter for sen.
Dag 14 på den fremmede planeten.
-Hvor skal du? -Melde meg på fotball-laget.
Og nei, du kan ikke bli med.
Kunne det vært mer kjedelig her? Det er ikke noe å gjøre her.
Jeg kan forandre stilen din.
Greit, da.
-Charlie Baker. -Sønnen til Tom Baker.
Hørte at den gamle kompisen hans Shake åpnet døren for ham.
Forsvar eller angrep?
Jeg er quarterback.
Kanskje i Knølhølet i Illinois. Dette er et topplag.
Sett ham i forsvar.
Og ikke ha på den lua når du kommer på trening.
La oss se. Hvem er nestemann?
Det sies at du liker musikk i garderoben. Hvorfor?
Da slapper spillerne av og psyker dem opp.
Hvis jeg ikke begynner å danse- da blir de bare kvalme.
Vi får i det minste se ham på TV.
Hvordan styrer du en familie på 12 pluss et fotball-lag?
Jeg har et godt lag og et godt støttesystem hjemme. Gå og legg dere, barn.
Dere hørte treneren. Til sengs.
I Midland var vi en familie. Er vi et støttesystem nå?
En familie er et støttesystem.
Hvem er dette?
Noen fra noe-noe.
Hei, Diane.
Dette er forretninger. Laksefarget og rosa er så husmoraktig.
Bruk marineblått og grått.
Marineblått er styrke, grått er stilig. Med en av dem er du i kontroll.
-Hva står på? -Boken min blir utgitt.
-Sa jeg ikke at verden er for våre føtter? -Nei.
Jeg sier det nå, baby.
Herregud. Kan dere vente til jeg har gått?
Kan du forte deg?
-Det er én ting til. -Hva?
De ba meg dra til New York noen få dager.
Det var en god O, som i OK.
Det er ikke så god timing, men jeg takler det.
Klarer du deg?
Du har ikke vært så mye hjemme siden vi flyttet hit.
Du må gjøre innkjøp,
kle og bade dem, legge dem om kvelden...
Det har jeg gjort før.
-Vurderer du dette? -Nei. Du drar.
Nora kan hjelpe meg i huset.
New York.
Innimellom...
Skjærer jeg opp et gresskar
Med en kniv av kjærlighetspinner...
Det er kjipt. Jeg savner deg, men må få meg en jobb.
Hei, Lorraine. Jeg skal prøve å komme.
Hei, Kimmy. Jeg vet jeg ikke har vært så vennlig i det siste.
-De drar meg inn igjen. -Si at du ikke kan.
Kan dere vente litt? Det er lett for deg å si, du er enebarn.
Det kan være gøy å sitte barnevakt sammen.
Du vet hva som skjedde sist.
-De ønsket deg velkommen i familien. -De satte fyr på meg.
Bare buksene dine.
Jeg er skuespiller, OK?
Sist var det bare buksene mine, men hva om det neste blir ansiktet?
Dette skaffer penger.
Jeg er ikke så god, så det er slik jeg får jobbene. Jeg er mann nok til å innrømme det.
-Vær så snill? -Ikke se sånn på meg.
-Vær så snill? -Du gjør alltid det.
Greit. Men skjer det én ting, er jeg ut døra.
Og ingen branner. Og vi sover på samme rom.
Kimmy, få snakke med pappa.
Hun hjelper oss hvis de kan bo på samme rom.
Aldri. Hun kan reglene.
Hun vil ha sitt eget rom mens hun er her.
Kan du ikke komme på søndag så vi kan snakke om logistikken?
Greit. Ha det.
-Skal treskallen også være barnevakt? -Kanskje.
-Og ikke sett fyr på buksene hans. -Klassiker.
Det var bare buksene.
Er det noen andre enn meg som synes at det nye, bedre livet er kjipere?
Først truer pappa oss til å flytte.
Så blir mamma karrierejeger og reiser jorden rundt.
Vi blir beordret av en modell/skuespiller.
Og han hater unger.
Nora ser ikke ondskapen hans. Vi må gripe inn.
Vi har 48 timer. La oss lage en plan.
Greit. Epleknuse-sesongen er offisielt åpnet.
Amerikansk president Sarah Baker kaster det første eplet.
Kjør på, baby. Kom igjen.
Ja.
Det er et eple, og nå er det saus.
Epleknuse-det er leken oldemor Gilbreth fant opp.
Stilig.
Time-out. Nora er her.
Ikke rør LeBaronen. Den er nylakkert.
Tom, kan vi be ungene respektere kringvernet rundt LeBaronen?
Respekter kringvernet, unger. Unna.
Nora, velkommen.
-Kom igjen. -Luksusbil som Oldsmobilen til pappa.
Gratulerer. Fortell meg alt om det.
-Flott. -Når det gjelder barnepass...
Kampstasjoner.
Opp med hodet, Hank.
Yo, Hank.
Fase én overstått.
Beklager. Vi skal få klærne dine tørre.
Hvorfor stirrer du? Bare kutt ut.
Spisepinner.
Åpne kjøttbøtta.
Dynk undertøyet.
Hvordan går skuespillerkarrieren, Hank?
Hvis det skulle gått bedre, måtte det vært to av meg.
Vi så deg i munnvann-reklamen.
Det rare med karrieren min er at jeg begynte å spille for en måned siden,
og jeg er allerede på TV.
Det er ekte saker. Karrieren er rødglødende, Tom.
Jeg leste at de fleste skuespillere ender i serveringsbransjen.
Det skal ikke skje med Hank, Kim.
Jeg tror Nora har rett. Jeg kan nesten ikke gå på gaten lenger.
Mellom autografjegerne og paparazziene...
Autografer og alt? Bare én reklame, og det er paparazzier etter deg?
Jeg ser dem aldri, men de gjemmer seg i buskene og fotograferer.
Det rare er at nå som vi prøver å sitte hjemme som vanlige folk...
Vi ser på TV og reklamene kommer... og pang! Der er jeg.
Du venter å se deg selv i speilet, du venter å se den kjekke jævelen,
men ikke på TV slik.
Pang! Du skrur på og det bare hopper frem.
Jeg kan rømme fra meg, men jeg kan ikke gjemme meg for meg.
For et mareritt.
Nora, kan du hjelpe meg på kjøkkenet?
Stans.
Kan du hjelpe meg å se på et bilde av bestemor og be?
Ut, alle sammen.
Tommy.
Vent, bisken.
-Du er så god som ny. -Ikke så god som deg, sjef.
Hvor som helst.
-Det er søtt. -Vet du hva du vil ha?
Kate, er denne juicen ferskpresset?
Nora spiser kun organisk mat. Vi drikker kun ferskpresset organisk juice.
-Det smaker som Tropicana. -Han er en vinner.
Slipp hunden løs.
Skal dere ha en til snart?
Nysgjerrighet.
Det er Gunner.
Han forsyner seg grådig.
-Beklager. Gunner, stopp. -Kutt ut.
-Han er sulten. -Kutt ut.
-Nora, vi ville ikke at du skulle gå. -La oss få noe på det rene.
Selv om dere bor i nærheten nå, har jeg mitt eget liv.
Det er mitt. Ikke vårt.
Nora, hopp inn i LeBaronen. Jeg bønnfaller deg.
Min lojalitet ligger hos Hank nå, og slik vil det fortsette å være.
I stua. Nå.
Kom igjen.
Nabohundene ødela lakken på LeBaronen.
-Familien min betaler sikkert for lakkering. -Jeg betaler for dem.
-Hva skal det bety? -Det vet du.
Dere dynket undertøyet hans i kjøtt.
Det er veldig galt.
Morsomt, men så galt.
Hvem var hjernen bak angrepet mot Hank?
Var det dere?
Gå tilbake, vær så snill.
Du har mørke egenskaper, Sarah Baker.
Men det vil koste ukepenger for alle i én måned.
Hva med to?
Når moren deres drar i morgen, må alle ta i et tak.
Gå på rommene deres nå.
Dynket undertøy hans i kjøtt? Hvordan kom de på det?
Hvis jeg bare kunne tøylet genialiteten deres og kanalisert den til noe bra.
Som å hjelpe deg mens jeg er borte.
Jeg klarer det...
-Jeg har aldri dratt fra barna... -Det er tre dager.
Det er bare... Jeg vil savne dem.
Jeg frøs ned middager. Pass på at de rekker skolen den første dagen.
Jeg kan komme tilbake fra New York på to timer hvis det er krise.
Det er bare én time med tidsforskjellen.
Én klem til. Send den videre.
-Takk. Jeg elsker deg. -Jeg elsker deg også.
Har jeg med alt?
Greit.
-Ha det, mamma. -Jeg elsker deg.
-Elsker deg. -God flytur.
Fikk du hele nabolaget ut for å si ha det?
Ha det, mamma.
Små vampyrer. Planen fungerte. Hun er borte.
Nå kan jeg oppdra dere slik jeg vil.
Det blir gøy. Mamma er borte.
Svake, gamle pappa er her. Dere kommer unna med drap.
Dylans bursdag er snart. Dere kan spise is og gå amok.
Dere klarer dere bra i dag.
Hva er det?
Han er vel den morsomste i flokken.
Går du mye?
Se på deg, Diane.
-Du har ikke fått 12 unger. -Jo.
-Jeg takler ikke en kjæreste engang. -Se på dette rommet.
-Det er supert. -Er det ikke supert?
-Vi har store planer for boken. -Se på den.
-Er den ikke super? -Den er fantastisk.
-Selskapet vil ha den i butikken til jul. -Til jul?
I morgen vil markedsføringsfolkene fortelle deg om bokturneen.
En bokturné?
Talk show, signeringer, personlige opptredener. Bare i et par uker.
Et par uker? Jeg kan ikke være borte fra barna så lenge.
-Uten bokturné blir det ingen bok. -To uker?
Du har hatt hovedansvaret for dem i 22 år. Kan ikke Tom ta seg av dem?
Alle vil ende som rømlinger.
Gil, Decker og Rico må skjerpe hjørnene.
Sarah, oppvaskmaskinen.
Jeg kommer innom i morgen etter at jeg har kjørt ungene på skolen.
Jeg må stikke.
Pappa, Nigel slo Kim, så jeg antar han vil bli straffet.
Jake, hent plaster til meg. Rør.
La oss se om det er OK.
Jeg bare tuller. Det er ikke...
-Dette brenner. -Det er slik pappa liker det.
Deilig og krydret. Har det.
Greit.
-Kan du hente et plaster? -Du trenger ikke å hilse.
-Det er ingen her som har plikter. -Vi er ikke som andre familier her.
OK. Så hvorfor bor vi her?
Oppvaskmaskin nå. Jessica, kan du hente tallerkenene og sette dem på bordet?
Hva i...? Mikes susp?
Pasta de la skritt.
-Er det blod? -Det er bare...
Vask på rad 12.
-Frivillige? -Trenger du hjelp?
-Jeg er i spy. -Går det bra?
-Trenger du hjelp til å vaske? -Du moppet det med ryggen din.
Vemmelig. Hvor er plasteret?
-Det gjør vondt ennå. -La meg se.
-Nora, hvor er plasteret? -Jake satte en bøtte fast på hodet til Jessica.
Når du har tid, så fortell foreldrene mine at jeg fikk jobb på et reklamebyrå i dag.
Pappa, få litt hjelp her.
-Går det bra? -Du har tatt deg vann over hodet.
Jeg er lei meg. Kona mi er ute av byen.
Kom hit.
-Kan jeg drepe Jake nå? -Vask bilen ferdig først.
-Kan du sette på meg plasteret? -Kom igjen.
Alt skal gå bra. Gi meg plasteret.
La meg se. Gjør det vondt?
Der. Det går bra.
Nigel, vil du spille dart?
Ikke spill dart. Det sa jeg fra om.
-Hvordan går det? -Alt går bra.
Pappa, se her. Er det ikke utrolig?
-Hvordan går det? -Bra, tror jeg.
Det er rart å ha så mye fritid. Er du sikker på at alt er OK?
Alt går bra. Jeg takler det.
Jeg er bare vant til at vi går i tospann for å takle bermen.
-De er som kattunger. -Beklager, pappa.
Da passer det kanskje bra nå å snakke om at jeg blir noen dager ekstra.
-Noen dager ekstra? -14, mer eller mindre.
Hva sa jeg om å spille dart?
Det er mange dager og noen viktige kamper.
Jeg har en plan. Vi tar én dag av gangen.
Hvis du blir overveldet eller ungene kupper noe, så kommer jeg.
-Høres bra ut. -Vi har ham.
Takk for at du gjør dette. Få snakke med noen.
De gjør lekser nå.
Det er den matte-trigonometri-saken som vi to ikke er flinke til.
Det er søtt. De har laget kollokvie og hjelper hverandre.
Det er en liten tenkegruppe.
Og jeg vil ikke ødelegge den.
Hils til alle, så ringer du etter middag.
-Det skal bli. -Ha det.
-Ikke gjem deg i skapet.
Ta det som en mann.
-To uker går på null komma niks. -Ja, jøss.
Ja, jøss.
Hva står på? Kom inn.
Moren deres kommer ikke hjem på et par uker.
Hva?
Jeg har vært kul med den "ha alt"-livsstilen du og mamma liker.
A-fordi Sarah allerede opptrer melodramatisk.
Og B-fordi jeg har nytt godt av den høye lønna di
på ulike grunne, men behagelige måter.
Men, pappa, i ettermiddag hang Mike fra taket,
Nigel brukte Kim som menneskelig darttavle og du brukte sønnen din som spysvamp.
-Det begynner å bli skrudd her. -Jeg må leie hjelp.
Barnevakt? Det kommer ikke på tale.
Ring mamma og si vi trenger henne hjemme.
Det er ikke rettferdig med alt arbeidet hun har lagt ned.
Så hvorfor er ikke du mer hjemme?
Det er ikke et alternativ nå. Jeg har en stor jobb som jeg elsker.
Jeg må ringe etter hjelp.
Hallo. Jeg heter Tom Baker og jeg vil gjerne ansette en hushjelp.
Jeg har 12 barn.
Jeg mener det.
Bare 12.
Det er bare to. Pluss ti.
Hvor mange barn? Du kan telle dem når du kommer.
Det er 12. Men det er en som ikke bor her og en du aldri vil se, for han er gal.
Ett dusin.
Bare 12.
Hallo. Jeg skal avvise min egen samtale.
-Mike, hva skjer? -Det er Mark.
-Hva står på? -Jeg skjønner ikke matteleksa.
Jeg har en kamp jeg ikke er forberedt på. Kan en av søstrene dine hjelpe deg?
Glem det.
Kan du gjøre meg en tjeneste og sende 12 puter til 504?
Takk.
Det blir bra.
"Jeg måtte dra på jobb, barn."
"Lorraine og Kim har ansvaret for frokostene. Jake, lunsjer. Charlie, kjøringen."
Kom igjen, Charlie, vi blir forsinket.
Søte bilseter, Baker.
Vi tok småbrødrene våre i barnehagen hvis det er OK for deg.
Dro mamma og pappa tilbake til gården?
Denne "plag bonden"-saken er gammel nå.
Jeg har akkurat begynt.
-Hva annet har du? -Du vil ikke vite det.
-Jeg vil vite det. -Charlie, stans.
Kan du la det fare?
La det fare-hele veien tilbake til Hølet.
Kom igjen.
Gil, jeg har sjansen med dette laget. De blir bedre, og tar ikke noe for gitt.
-Trener. -Tenåring, hva står på?
-Vi må snakke sammen. -Klart det.
-Hør her... -Kutt ut folkens.
Greit, trener.
Jeg vet du er oppildnet av denne nye jobben, men...
-Pressen venter. -Nå?
-Kle deg. -Kan vi ta dette siden?
Hvordan var skolen, barn?
Høydepunktet er at du bare var 45 minutter forsinket til å hente oss.
Det var sportsstevne på skolen i dag. Jeg kunne bare ikke dra.
Her.
Du tegnet en tegning. "Yndlingsstedet mitt."
Er det det huset i Midland?
President Gerhard og jeg har ventet i en halvtime.
-Beklager... -Plikter hjemme.
Men dette er ditt øyeblikk, ikke deres.
Hva er i veien med deg? Du har ønsket dette så lenge jeg har kjent deg.
-Du må ikke kaste vrak på det. -Jeg skal finne ut av noe.
Det er vanskelig å tro at noen så vakre som deg
kan føde 12 barn og fremdeles se så deilig ut.
Så søtt. Kameraet kan vel ikke se hoftene mine.
Fikk du dem på vanlig måte?
Etter den sjette gikk de ut.
-Kan du lese litt for oss? -Folk kan kjøpe den og lese det.
Kom igjen. Vil dere ikke høre dette?
Greit.
"Noen kaller meg en mamma, andre en foresatt,
men alle mener det samme-sjåfør."
Du og mannen din har ting under kontroll.
Jeg er heldig som har ham. Det er vi.
På teppet nå, unger.
Universitets-gutter?
-Hva står på? -Hvor er Charlie?
-Han dro til Midland på dagstur. -Det er skoledag.
-Han hater skolen. -Det vet ikke du som aldri er hjemme.
Det skal forandre seg.
Jeg kan ikke gå på jobben uten at dere havner i problemer.
Jeg kan ikke være her uten at Shake plager meg.
Så jeg har tatt med meg jobben hjem.
Karer, dette er familien. Familien, dette er laget.
-Står til, gutter? -Står til?
Vi er i stua. Ikke forstyrr oss hvis det ikke er krise.
Gjør leksene nå. Kom igjen.
Første lag, på rekke.
Bra. Men du treffer for høyt.
VI DIGGER C
Dere må sentre...
Pappa er hjemme.
Hvordan er New York?
Jeg må reise nå.
Jeg elsker dere.
-Unna, frøken. -Bare snakk slik hvis det er humoristisk.
Noe sier meg at de guttene har vært kjipe med deg, Mark.
De slo av meg brillene.
-Dere pratet dritt om familien min. -Jeg kjenner dem ikke.
-Det gjør du nå. -Latten min.
Trener, gi oss et sitat.
Vold avler vold.
Nok er nok.
Dere gjør ikke pliktene hjemme, dere slåss på skolen.
-Dere har husarrest. -Hva er husarrest?
Jeg skal si dere hva husarrest er.
Bortsett fra kamper, går dere på skolen, kommer hjem fra skolen,
gjør leksene, pliktene deres og legger dere, og det er alt.
-Men det... -Jeg vet det er kjipt.
-Det er slik det er. -Så vi kan ikke på bursdagen til Dylan?
-Nettopp. -Men vi har alt kjøpt gavene.
Dere vil gå glipp av det.
Gå og legg dere nå.
KAN BAKER TRENE TO LAG?
Gunner, vil du komme opp?
Neste år kan vi jo bestille Mormon Tabernacle Choir også.
Hva skjedde med lekene?
Og så trår guarden til. Det betyr deg, Buttler.
Jeg skal på bursdagen til Dylan. Hvem blir med?
Brasiliansk slange. Spiser en rotte i uka.
FARE: LEVENDE SLANGE
Dylan, skal vi spille med fotballen jeg ga deg?
Da må barnepiken høre med pappa, som da må høre med mamma,
som ville sagt at det ikke var en passende bruk av fritid.
Høres ut som et ja for meg. Hent den, Mike.
O'Neal, du må ta den første som kommer utenfor.
Løp, Billy, løp.
Unger.
-Hent ungene mine. Klare? -Nå.
-Sarah Baker, nå. -Aldri.
Ikke tving meg inn dit.
Herregud. Den kommer til å gå i lufta.
Det var mitt livs beste bursdag, trener.
-Dere skal aldri leke med Dylan igjen. -Jeg er lei for det med armen.
-Hallo, Shake. -Dette kan påvirke stallen.
Jeg vil ikke ha spillere i huset ditt eller barna dine i sportsavdelingen.
Trener. Hva slags effekt vil dette ha på lørdagens kamp?
Hva sier du om rapporter om at du har for mye å gjøre?
Er dette barnepass eller fotball?
Sarah, du er på lufta med Kate Baker.
-Mamma, det er Sarah. -Er alt i orden?
-Kom hjem med en gang. -Jeg vil snakke med henne.
Se hva du gjorde nå.
-Takk for at du kom. -Du virket ganske desperat.
De er overalt.
Alle sammen...
STALLIONS 10, PYTHONS 13 FINALE
Jeg snakket med ungene. Jeg vet alt.
Dylan er på sykehuset, Charlie blir utvist, Nora tok fri for å sitte barnevakt.
-Kan vi ta dette siden? -Nei.
Du lovet å si fra hvis du ikke fikset det.
Jeg gjør så godt jeg kan. La oss snakke etterpå.
-Hva er i veien? -Jeg drar hjem.
Få opp farta. Vi må få middagen på bordet.
Det er meg. Jeg kommer hjem.
Jeg vet det blir pesete,
men forleggeren har arrangert at Oprah Winfrey Show skal filme hjemme i morgen.
Jeg vil trenge hjelp av dere. Vi snakker om Bakers fulle styrke.
Gutter, dere vasker ute. Jenter vasker inne. Ta på rene klær.
Tom, hvis du kan ha overoppsynet med dette, setter jeg pris på det.
Greit. Ha det.
Høres ut som noen ble tøffel.
Tøffel.
Mamma.
Beans? Går det bra?
Kle dere, folkens.
Det er meg. Flighten min var forsinket. Jeg kommer så snart jeg kan.
Det er til Oprahs stab.
-Er huset vasket? -Vi jobber med saken.
Jeg ser dere når jeg ser dere.
Bra jobbet. Gå inn og stell dere nå.
Kamerabilen er her.
Jeg trenger varmtvann. Pass på.
-Ikke rot på kjøkkenet. -Er dette hos Baker?
-Er dere fra Oprah? -Ja, sir.
-Vil hun virkelig komme? -Når som helst.
Bare rigg dere til.
-Det skal vi. -Kom igjen, folkens.
-Banke? -Du ble sparket ut av fotballaget.
-Se hvem som ville være forelder. -La oss sjekke den holdningen.
Jeg passer ikke inn i denne byen. Jeg drar tilbake til Midland.
Du slutter ikke på skolen og svikter ikke denne familien.
Hvilken familie?
Siden vi flyttet passer alle på nummer én -spesielt du og mamma.
Vi gjør det vi tror er best for alle.
Du tok ikke denne trenerjobben for oss.
Du tok den fordi du var en taper på universitetet mens Shake var superstjerne.
Hvis du vil ha heder og berømmelse, så gjør det du må.
Men slutt å fôre oss dette våset om en bedre og lykkeligere familie.
Vi flyttet på grunn av deg.
Og jeg trenger ikke sitte her og betale prisen for dine livsvalg. Jeg drar.
Du blir.
Skal du tvinge meg?
Jeg elsker deg. Jeg vil at du skal få det beste livet du kan få.
Og det betyr at du skal studere.
Jeg drar når jeg er ferdig studert.
Ser jeg OK ut til landsdekkende TV?
Du ble en tufs da vi flyttet hit.
Alle ble tufser da vi flyttet hit.
Mamma er hjemme.
-Aldri dra bort igjen. -Dette er situasjonen.
Pappa er totalt utstresset,
Charlie er ett skritt fra institusjon, frosken...
Oprah kommer. Vi snakker om det siden.
Jeg vil få alt klart. Hva er greia med Charlie?
-Bra, takk. -Beklager.
-Charlie ble utestengt fra laget. -Hva?
Jeg tar meg av det.
-Shake. President Gerhard. -Vi trenger et øyeblikk.
Ikke dø.
Universitetet er villige til å investere i stallen, men trenger forsikringer.
-Hva betyr det? -Er du dedikert?
Du må bestemme hvem som gjør hva.
Hva blir det til?
-Hentet du klærne fra renseriet? -De er i skapet.
Kona besvarte spørsmålet vårt.
Kona heter Kate.
For en type.
Jeg vil ha svar innen mandag. Dette møtet er over.
Det går bra med meg.
Jeg elsker deg.
Jeg skal gjøre meg klar.
Beklager.
-Hva er dette? -Hank sov over.
-Har du noen problemer med det? -Ja, det har jeg.
-Dette huset tillater det ikke. -Nora er stor jente...
Det ville passet bra hvis du var veldig stille akkurat nå.
Sjef.
Kle på deg og gå ned.
Det er utrolig at du lot ting bli så ille her.
Du valgte ikke det perfekte øyeblikk til å ha en karriere.
Jeg skal ikke røre det hykleriet der.
Du ba meg dra til New York. Mr "Jeg fikser det".
-Kan du hjelpe meg? -Sier du at du ikke ville gå?
Jeg vil mange ting. Det vil du også.
-Det er problemet. -Dette fungerer ikke.
-Det er poenget mitt. -Jeg mente glidelåsen.
-La oss komme gjennom den neste timen. -Greit.
Greit.
Jeg vet det har vært en vanskelig dag, men jeg vil at dere skal virke fornøyde.
Alt er supert. Vi er en stor, lykkelig familie.
Husk de pene tingene å si til Oprah. "Vær glad i håret ditt" og sånt.
Store smil. La meg få se.
-Beans er død. -Ingen bryr seg om frosken din, Fed Ex.
Ikke kall meg det.
-Hva heter denne delen igjen? -"En stor, lykkelig familie."
Jeg ringer Oprahs ansatte.
Jeg sier bare at familier er uunngåelige. Det er som død eller skatt.
-Betyr det at du ikke vil ha barn? -De er uhyrer.
Du kan ikke ønske dette. Det er derfor du er med meg.
Vi trenger deg her nede.
-Du roter til håret mitt. -Nigel, kom deg bort fra hodet til broren din.
Unna. Ingen bryr seg om meg.
-Ingen bryr seg om meg. -Hva står på?
Du vil ikke komme hit.
Det er så langt du kommer fra en lykkelig familie.
-Bare sov på sofaen. -Du leser tankene mine.
Pappa, skal du og mamma skille dere?
Mark er borte.
STORE FAMILIER ER NOE DRITT!
-Mark er borte. -Hva?
Jeg gikk over streken med det jeg sa.
Glem det.
Du hadde rett.
-Mark har rømt. Er han med deg? -Nei. Vi skal hjelpe å lete.
Der er jeg.
-Mark er borte. -Ta den til maks. Tommymaks.
Kom igjen.
Jeg ser super ut.
Hørte du meg ikke? Mark er borte.
Hørte du meg ikke? Jeg er på TV.
Hva i...
-Hva vil du? -Sønnen min Mark har rømt.
Jeg visste alltid at en av ungene dine ville bli rømling. 12 er for mange.
-Vi skal hjelpe deg å lete etter ham. -Dylan skulle ha lagt seg.
Vi skal lete etter ham.
-Takk. -Klart det.
La politiet ta seg av det. Du finner ham aldri.
Vi skal finne ham. Som du sa er 12 mange.
Han er så høy og har rødt hår og briller. Der er det bilde.
Ikke noe. Jeg har vært overalt.
Takk for at du sjekket.
-Hvor er Hank? -Han rekker det ikke.
Jeg håper ikke familien kan klandres.
De er ansvarlige.
Jeg skal sjekke toget og busstasjonen.
-Han vil ikke ta toget... -Kanskje.
Da jeg rømte fra Midland, skulle jeg ta toget til Chicago-
yndlingsstedet mitt i hele verden.
"Yndlingsstedet mitt i hele verden."
Du sa at vi ville bli lykkeligere. Du holdt ikke løftet ditt.
Jeg vet det. Jeg beklager.
VELKOMMEN TIL MIDLAND SENTRUM
Skatten.
Vi savnet deg, skatten.
-Gjør du det igjen, må jeg slå deg. -Jeg trodde jeg var Fed Ex.
Dine eksentrisiteter og synsproblemer er genetiske egenskaper
og kan tilskrives ethvert medlem av Baker-forfedrene.
Uten deg blir vi ikke de 12 fra Baker-familien lenger.
Vi blir 11.
Jeg trodde alle hatet meg slik Sarah og Lorraine hater hverandre.
Noen ganger vil jeg drepe Sarah, men jeg er villig til å drepe for henne.
Kom hit, søte deg.
Vil du si noe, skatt? Noen få ord?
Klart det.
Beans var en god frosk.
Han var ikke som mange av de dårlige froskene du hører om i dag-helt vill.
Han var elskelig-nesten menneskelig. Han var som et familiemedlem.
Bortsett fra at han var grønn om spiste fluer.
Men han var en hopper.
Han hippet og hoppet.
Han elsket hip-hop.
Mark, kan du ikke...? Jeg synes du burde si noe.
Lenge var du den eneste jeg kunne snakke med. Det har forandret seg nå.
Men det var deg som hjalp meg gjennom det. Takk.
SPORTSSENTER
Jeg sier opp etter sesongen, Shake.
Gir du opp drømmen?
-Jeg bare velger en annen drøm. -Uten å angre?
Hvis jeg ikke klarer å oppdra barna mine, vil ikke mye annet jeg oppnår bety noe.
Takk.
Vi kunngjør det i slutten av uka.
Hold tempoet oppe. Vi må få dette gjort.
-Hvor er pappa? -Han gikk på kampen.
Hvorfor ba han oss ikke med?
Fordi han ikke vil ha dere med den dagen han sier opp jobben.
Skal han si opp?
-Hvordan skal vi få ham til å revurdere? -Jeg slutter på klarinett.
Jeg kan arve klær.
Slapp av, alle sammen, og hør her.
Pappa tar sine egne valg, og han gjør dette fordi han vil.
Da tar jeg tilbake det jeg sa om å arve klær.
Tenkte jeg det ikke. Skal noen andre ta tilbake tilbudet?
Slik, ja.
STALLIONS 17, RIDGEBACKS 12 FINALE
VI ELSKER TRENEREN
Du kan si at da Tom og jeg forlot Midland
hadde vi mange teorier om barneoppdragelse.
Vi har mange barn nå, men ingen teorier.
Men 12 er tallet vårt.
Det er antallet måneder boken min var på bestselgerlisten.
Det er antallet jobbtilbud Tom avslo før han fant en i nærheten.
Og det er antallet ganger per dag jeg er takknemlig for å ha en familie.
Har du plass til hele den gamle familien din i den leiligheten?
-Du blir filmet, Steve. -Beklager.
-Idiot. -Jeg beklager.
Du har plass i leiligheten din til den...
Stridsøksen av en kone jeg har.
-Spill sint, ikke sur. -Jeg er sur.
Det er bra.
To ganger. Så går jeg ut.
Vi er nesten ferdige. Kom igjen.
-Jeg vil ikke flytte. -Bra jobbet.
Jeg skrev opp de beste.
-Jeg vil ikke gjøre det lenger. -Én gang til.
Den siste før vi stikker. Kutt.
Kutt.
Noen må hjelpe meg.
-Bare så du vet det, mamma... -Ro det der ned.
Du vil ikke huske noe fra skolen hvis du suger dem tilbake slik jeg gjør.
På sluttrunden, trekker guarden. Det betyr deg, Buttler.
Kutt.
-Action. -Jeg er bekymret.
Ungene slår meg. Hva om jeg får blått øye?
Jeg er bekymret. Vi går bort, og ungene setter fyr på meg og slår meg.
De er voldelige.
Det er slik jeg får jobber.
Jeg så på meg selv på kameraet- for jeg er så kjekk.
Teip alle barna.
Kanskje vi kan rulle oss i tape, så kan jeg bare rulle deg over gulvet.
Kanskje sammen.
Oversatt av Visiontext: Charlotte Lundgren